EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
God kväll.
Terrace House handlar om sex främlingar som bor ihop
och vi får se dem interagera.
Vi har bara ställt huset och bilarna till förfogande.
Det finns inget manus.
Den här veckan besöker skådisen Eiichiro Funakoshi oss igen.
-Trevligt. -Tack för att jag fick komma.
Ryo hamnade i en besvärlig situation sist.
-Ja, så blev det. -Det bara... det frustrerar mig.
Kan vi vara lite mer professionella och förklara sammanhanget.
Förklara vad som är frustrerande.
-Vi måste förklara. -Jag vill inte.
Förståeligt.
-Vi ser inte hela bilden än. -Nej.
Ryo kanske inte alls har känslor för Vivi. Men den här veckan
kanske vi har tur och får se alla tre kvinnor slita honom i stycken.
Så berätta vad som hände.
Okej, så först och främst... Ryo och Hana pratade
och hon frågade om hans känslor.
Du har inte några särskilda känslor för mig, Vivi eller Emika heller?
Ja, det kan man säga.
-Vad menar du? -Tja...
...jag ser er alla tre som vänner.
Det är helt klart,
-han har inget intresse. -Vem säger: "Det kan man säga"?
Så sa han till Hana.
Efter det pratade han med Vivi.
Jag har varit tydlig.
-Du har... -Det har jag.
-Det är... -Säg inte att du inte fattar.
Har du nånsin berättat vad du känner?
Jag vill att det ska vara enkelt.
Om du bara vill ha mig som en vän, ska du säga det.
Vill du ha ett svar nu?
Han undviker problemet.
Han vill komma närmare, men inte långdistans.
Berättar du en gåta nu?
Efter det sa han till henne att hon var orättvis,
-att hon borde sagt nåt. -Som om hon gjort fel.
Jag kanske hittar ett bra jobb i Japan och stannar.
-Det är för sent att tänka på det. -För sent?
Jag kände inte till den möjligheten.
-Det finns alltid möjligheter... -Orättvist.
-Men det finns möjligheter... -Så orättvist.
-"För sent. Det är orättvist"? -Struntprat.
Skicka honom till mig, jag kan tala honom till rätta.
Vi tar ett djupt andetag nu.
Jag tror det var för att framhäva sig.
-Det är svårt att förneka... -Jag tror det.
Första dagen han kom hit kommenterade han disken.
Det var du och jag som rengjorde diskbänken och kylskåpet.
Det är det jag menar.
-Emika manipulerar folk. -Ja.
Det var hon som satte igång det här Ryo-bråket.
-När du säger det... -Visst?
Hon jobbar på bra i slutet.
-Ja. Fantastiskt Emika. -Hon har fullt upp.
Hon sa rakt ut att Ryo är här för att framhäva sig, som om hon inte är det.
VECKA TRETTIOTVÅ
JAG HATAR DIG
CHALEUR OMOTESANDO, TOKYO
Okej, lyft glaset i er högra hand.
-Högerhanden? -Ja.
Täck nu ett öga med vänstra handen.
-Varför det? -Uppfattat?
-Vi dricker. Ögonlapp! -Ögonlapp!
Ögonlapp!
-Det är mycket roligare att äta ute. -Absolut.
Det är dubbelt så gott.
-Jag saknar Tupas. -Ja.
Så synd.
Har du några matcher i veckan?
Den 23:e och den 24:e.
-Var då? -I Shin-Kiba.
-Okej. -Är du i Shin-Kiba båda dagarna?
-Wrestlingens heliga mark. -Jag kan den 24:e.
-Härligt. -Vilken veckodag?
-Osäkert. -Jag vill också.
-Om du är ledig. -Vi åker.
-Vi gör det. -Kommer du, Ryo?
Om jag kan.
Jag kommer till din match om jag kan.
-Är fisken klar snart? -Ja, vi börjar med saikyoyaki.
-Hett. -Musslor?
-Japp, musslor. -Smaklig måltid.
Att äta tillsammans är så trevligt.
-Ja, det är uppiggande. -Mitt bästa minne från semestern.
Var med på bilden, allihop. Kom, Kai.
-Allt var utsökt. -Jag är mätt.
-Jag är så mätt. -Jag är proppmätt.
Jag ska lämna Terrace House.
-Åh. -Det är inte sant.
Jag kände det på mig.
Jag visste att det var därför du planerade den här middagen.
Är du seriös?
Varför? Varför åker du?
Ärligt talat, min tränare har bett mig
att lämna programmet.
Jag har ledigt den här veckan,
men det blir fullt upp igen nästa vecka.
Jag insåg att det är dags.
-Verkligen? -Ja.
Jag flyttade hit för att växa och hitta inspiration.
Jag har lärt mig massor.
En sidoeffekt av att vara i huset
är att folk lägger märke till vad jag gör mycket mer.
Så jag känner ännu större ansvar att jobba hårt.
Det var min största vinning här i huset.
Jag vill säga till alla här,
och till alla deltagare från förut, och Tupas,
tack så mycket.
Jag är äntligen i ett läge
där jag känner mig helt bekväm i huset,
och du är den jag gillar att prata med.
Det tog tid för mig att bygga förtrolig vänskap.
Det gör mig ledsen att du ska åka.
Det har inte gått så mycket tid sen ni kom hit.
Jag hoppas ni får roliga minnen här.
Vi kan bli förkylda.
Vi går in. Det är kallt.
Min näsa rinner.
-Min med. -Jag går på toa.
Snor är oundvikligt nu.
Ska du prata med henne?
Nej.
Hon gick visst till toan.
RYO TAWATARI, 26 PROFFSBASKETSPELARE
HANA KIMURA, 22 PROFFSWRESTLER
KAI KOBAYASHI, 25 BLIVANDE KOMIKER
EMIKA MIZUKOSHI, 21 STUDERANDE
TUPAS JOHNKIMVERLU, 22 PERSONLIG ASSISTENT
VIOLETTA RAZDUMINA, 24 MODELL
Jag ville ta en drink med Tupas.
Du, Ryo...
-Kan vi prata lite? -Visst.
Låter bra.
-Vi går. -Tack.
Det är så kallt.
-Tack. -Såklart.
Tack för att du kom hit.
-Hur är det? -Tja...
När jag träffade dig första gången,
när du kom tillbaka från ditt läger...
Jag träffade dig...
...och...
Jag blev kär.
På grund av det så vet jag...
...att jag gjort och sagt konstiga saker.
Jag var kär i dig i två och en halv månad.
Märkte du det?
Ja, såklart jag förstod det...
Jag var osäker på när jag skulle berätta för dig
hur jag känner.
Minns du när du försökte bjuda ut mig
och vi gick igenom tre rum innan det hände?
-Förlåt för det. -Eller...
...den gången du bjöd ut mig efter att du vunnit matchen?
Även efter det...
...om jag är helt ärlig...
...såg jag dig inte som en potentiell partner.
Men det rörde mig
att se hur du kämpade för att komma nära mig.
Vad jag menar är...
...det var verkligen modigt av dig och jag är tacksam.
-Tack. -Ja.
Jag vet att jag vuxit mycket.
Jag ska inte slösa min tid med att gå till så många rum innan jag bjuder ut nån.
-När du... -Nästa gång jag blir kär,
ska jag nog vara mer rakt på sak.
Tack för att du hjälpte mig att växa.
Jag vill säga en sak till,
och jag hoppas att det inte låter nedlåtande,
men min brist på intresse
har inget att göra med att du är proffswrestler.
Jag vet att du sa att din förra pojkvän inte accepterade det,
och jag vill att du ska få höra det.
Jag tycker du är vacker.
Det tycker jag verkligen.
Du är vacker och du har en strålande energi
som jag alltid har sett fram emot att komma hem till.
Jag vet att du kommer att träffa människor som kommer att älska det.
Jag hoppas du är stolt över den du är
och att du får träffa ditt livs kärlek.
-Tack. -Jag förstår att
det är irriterande att höra det här från mig,
men det är sanningen, och den ska du få.
-Jag är glad att jag var kär i dig. -Verkligen?
Jag hoppas att det inte blir konstigt om vi umgås igen,
och jag hoppas att vi kan fortsätta vara vänner.
-Tack. -Tack.
-Det låter bra. -Ja.
JAG JOBBAR I SHINJUKU. HA EN TREVLIG BBQ! -TUPAS
-Grillmiddagen var kul. -Det var härligt.
-Att äta utomhus är kul. -Det är annorlunda.
Det var kul fram till en viss stund.
-Sant. -Jag fattar.
Är det nåt du skulle vilja göra innan du åker?
Låt mig fundera...
Nu blev jag nervös.
Jag skulle säga nåt...
Jag glömde.
Kan vi prata?
-Här? -Nej.
Där uppe? Vi går till spelrummet.
-Vi går. -Okej.
Usch... det här suger.
Du sa att du planerat att prata med mig innan du åker.
-Ja. -När skulle det hända?
När skulle du få det gjort?
-Du är orättvis. -Efter att jag meddelat att jag åker.
Jag kan inte släppa
att du eventuellt vill flytta till Amerika.
Så...
...det är svårt för mig att tänka mig en relation med dig.
Du har bestämt dig för att inte försöka?
Ja...
Minns du att jag sa att jag kanske inte flyttar?
Jag fick veta det för bara nån dag sen.
-Men det... -Jag planerade redan att flytta.
Ja, jag antar att du har en poäng.
Ja, ja.
Ja, ja...
Jag kanske aldrig träffar nån lika vacker och underbar som du,
och jag kanske ångrar mig.
Men det är så här jag känner just nu.
Så det här är farväl.
Ja, men...
Jag hade roligt. Jag vet att du kanske...
...hatar mig för att jag säger så.
Men jag hade roligt här med dig.
Jag kom inte hit
med avsikt att hitta kärleken från första början.
I slutändan så måste Ryo
behålla sin roll som kapten i Yokohama B-Corsairs medan han var här.
-Så förstår jag det. -Ja.
Ur din synvinkel, Hana,
trodde du att han gillade Vivi, och det skulle vara okej.
Han behövde inte säga att han inte hade känslor för nån.
Jag önskar att han varit ärlig mot mig.
Skulle det ha gjort nån skillnad?
Han visade sina känslor på två olika sätt,
men jag känner inte att han var oärlig.
Han berättade hur han kände.
Det vi kom fram till häromdagen
är att Ryo ger så lite som möjligt och gör bara det han måste.
Och när det gäller att göra saker för andra,
som att diska eller ta ut soporna till exempel,
eller att städa...
-Det gjorde han inte. -Det kom upp.
Han påpekade att mängden disk var ett problem,
och jag är tacksam att det togs upp.
Han hjälper inte till regelbundet med hushållssysslor.
Genom att säga så, lät det som om han faktiskt brydde sig,
och att jag var den lata som inte hjälpte till alls.
Jag tyckte det var orättvist.
Det är bara sån han är.
Jag antar att jag borde släppa det.
Får jag föreslå en sak?
Vänta, vad gör du?
-Trodde du att jag skulle slå dig? -Jag väntade mig en smäll.
-Jag förberedde mig. -Dummer...
Om du frågat för en timme sen, då ville jag slå dig.
Men jag känner mig mycket lugnare nu.
-Det är kört om du slår mig. -Badet lugnade mig.
Mina händer skakar, men jag är lugnare.
Det här är den första låten
som vi lyssnade på tillsammans.
Jag vill lyssna på den en sista gång.
Svettiga händer.
Ja, jag vet.
Dina är svettiga också.
Jag svettas supermycket.
Har du ont i benen?
Mina ben är okej.
Jag hoppas du når dina drömmar.
Mina drömmar? Ja, jag ska jobba hårt.
Jag hoppas du når dina.
-Ska du inte jaga dem? -Va?
Det ska jag, men just nu vill jag bara gråta.
Men jag vill inte gråta.
Jag vill inte gråta inför dig.
-Snälla, gråt inte. -Jag ska inte.
Ja...
Är det läggdags?
Jag tror det är bäst.
Jag vill sova här.
-Ska du sova här? -Ja.
Jag sover här.
Så här.
Okej, god natt.
Det här suger.
Jag vet inte...
Jag trodde du skulle bli orsaken till att jag stannar i Japan.
Jag ville inte att det skulle hända.
Jag kan inte göra det här...
Om jag blir kär i nån, kan jag inte säga:
"Håll dig borta från mig."
-Det är inte så lätt. -Skulle inte du sova?
-Hör du mig? -Är du inte trött?
Åh, jag hatar dig.
Hon är så ärlig och uppriktig med sina känslor.
-Imponerande. -Hon var verkligen kär.
Ändå säger han att han inte var intresserad av kärlek.
-Vem kunde tro det? -Det kunde han ha sagt.
Han borde ha sagt det från början.
Hans grej var att han inte vill såra nån,
men i slutet var det hans passivitet som sårade mest.
Han dumpade henne på det mest smärtsamma sättet, i den mest olämpliga stunden.
-Är det slut för de två? -Det blir inget av det.
Han kom inte hit för att bli kär.
Han sa att han var där för att göra basket populärt.
Han spelade hjärtekrossaren och lät kvinnorna dåna över honom
så att han skulle få fler fans till basketmatcherna.
Han kom, han erövrade, hans uppdrag är färdigt.
Som de beter sig känns det som att de tänker dejta.
-Utanför programmet? -Ja.
-Jag bryr mig inte. -Jag tvivlar på det.
Vivi har inte alls kommit över sina känslor för honom.
-Hon har inte hunnit. -Hon försökte hata honom.
Deras relation har inte separerats tydligt nog.
Därför öser hon ut sina känslor på det här sättet nu.
Det värsta med hela situationen är att Ryo förhalade deras samtal,
och bad om mer tid för att förstå sig på sina känslor,
och fick henne att tro att det fanns en chans för dem.
Men sen, utan att säga nåt, så berättade han att han skulle åka.
-Ja. -Det var hjärtlöst.
Kanske Ryo faktiskt har känslor för Vivi,
och det var därför det var svårt för honom att ta upp det?
-Jag tror inte det. -Nej.
-Jag tror inte det är så. -Inte?
-Inte en chans. -Om det...
Om det inte funnits nån kemi mellan dem, skulle hon vara så framfusig då?
Nej, Vivi gick modigt helt in.
Hon förälskade sig i en kille som aldrig kommer att ge henne ett rakt svar.
-Tror du? -Chockerande.
-Om det är sant, då är Ryo dum. -Han är hemsk.
Han bryr sig inte om henne.
-Tror du? -Han älskar inte henne alls.
Om han haft känslor för henne,
skulle han inte bry sig om hur han framstod.
-Han skulle inte bry sig om fansens åsikt. -Jag menar...
Om basket är så viktigt för honom, kunde han ha sagt det
och lagt sin energi där.
Han kom med ursäkter, som att tränaren inte var nöjd,
eller att han ville framhäva basket
och att han inte var intresserad av kärlek.
Han kommer inte att dejta på grund av det som Emika har hjälpt oss att förstå...
"Hjälpt oss att förstå"?
Att Ryo kom för att framhäva sig.
För att verkligen framhäva sig, måste han helt avstå från att dejta.
Jag antar det.
-Om han dejtade skulle han förlora fans. -Ja.
Hans mål var att hålla fansen intresserade, göra sitt namn populärt,
och tryggt åka iväg.
-Emika gav oss den insikten. -Han måste slutföra uppdraget.
Emika har bra känsla för situationen.
-Han vill fokusera på basket... -Det är helt okej.
-...men han älskar ju Vivi? -Hoppas han lyckas.
Att vilja marknadsföra basket är okej.
-Men han gjorde det inte bra. -Jag håller med.
Han uppförde sig oansvarigt.
Han försökte aldrig aktivt ordna nåt.
Han tog aldrig initiativet till samtal. Jag tvivlar på att han är kär.
Om nån bara ställer frågor betyder det att de inte riktigt bryr sig.
-Du fattar. -Exakt.
-Det är den lätta vägen. -Svara på en fråga med en fråga.
Det är ett försvar.
Jag är nyfiken på Emikas plötsliga uppriktighet.
Tårarna gör det ännu mer förvirrande.
-Det är verkligen underligt. -Visst är det?
Hon grät, men började klaga på honom sen.
-Det är konstigt. -Ja, så förvirrande.
Hennes humör ändras från lugn till tsunami på en sekund.
"PÅ JOBBET" -VIVI P.S. JAG ÄR LEDSEN
-Hej... -Du har så lite saker.
-Du har nästan inget. -Du reser med väldigt lätt packning.
Har ni sett den här? Kai målade den.
-Fin. -Jag hörde att du gav den till honom.
Vad fint.
-Har du packat klart? -Jag är redo att åka.
Jag ska ge mig iväg.
-Är det verkligen dags? -Ja.
Det är dags. Jag måste åka på träning.
Som alla dagar. Jag kan lämna ett meddelande.
TACK FÖR ALLT! -RYO
-Okej. Sköt er nu allihopa. -Nej...
-Jag säger inte hej då. Vi ses. -Vi ses.
Jag är glad att vi träffades. Lycka till. Tack.
-Tack. -Tack, på riktigt.
-Tack. Du är bäst. -Du är bäst. Vi ses snart.
-Vi ses snart. -Okej.
Tack allihop.
Okej, vi ses snart.
-Vi ses. -Tack för allt.
-Vi får umgås snart. -Visst.
-Vi ses. -Vi säger så.
Smällde du just min målning i väggen?
Din målning...
Ta det försiktigt med min konst!
Tack, jag ska ta hand om den.
Vi ses. Tack så mycket.
Ha en bra dag.
Det här är sorgligt.
Han var en skön kille.
SHIN-KIBA RING 1 SHIN-KIBA, TOKYO
Vi ska nu börja TCS mot Oedo Tai,
sex personer, 20 minuters single-round match.
I det röda hörnet: Tokyo Cyber Squad.
Med 155 centimeter och 47 kilo
rankas hon sjua och får berömligt betyg för mod.
Välkommen till ringen, Rina!
Wow!
-Det börjar redan. -Vänta, vad gör hon?
Försiktigt.
Håll er borta från ringen.
Galet!
För er egen säkerhet, håll er undan ringen.
Jippi!
Wow, galet.
Helt knäppt!
-Nej! -Åh, nej!
TSUKISHIMA, TOKYO
MONJA MUGI, KIYOSUMI-DORI
Hur är läget?
-Hej. -Tack för att du väntade.
-Där är du. -Hur är det?
-Jag är utmattad. -Är du trött?
Det var helgalet.
-Gick allt bra? -Vad menar du?
-Ni blev inte skadade? -Nej, det var inget slagsmål nära oss.
-Var det läskigt? Har jag skrämt dig? -Jag hade roligt.
-Nej, du var så häftig. -Var jag?
Jag älskade hur du kom in och minen du gjorde.
Du var så cool. Det var häftigt.
-Det luktar gott. -Är det klart?
-Ja, skopa i dig. -Smaklig måltid.
Det ser gott ut.
Mums.
-Den med skaldjur är god. -Var är de?
Jag ser inga.
-Är det räkor? -Det är räkor och bläckfisk.
När vi pratade häromdagen,
sa du att du föredrar en person som är ärlig med sina känslor.
-Jag har börjat förstå det. -Jaså?
-Du hade en bra poäng. -Fick Ryo dig att inse det?
Fick Ryo dig att se det?
Jag antar att man kan säga det.
Det var tydligt att han försökte vara omtänksam.
Men han är så komplicerad.
Jag vill att det ska kännas lätt att veta var jag har personen som jag gillar.
-Ja. -Så...
Jag tycker att du är väldigt lätt att prata med.
-Tycker du? -Ja.
Jag har berättat mycket för dig. Tack för att jag får prata om allt.
-Vi har pratat om mycket. -Till slut blev jag dumpad,
-men jag lyckades uttrycka mina känslor. -Skönt att höra.
Nästa sak.
Jag längtar till trampolinerna.
Ja, jag med. Jag är jätteivrig.
-Har vi bestämt när vi ska åka? -Tja...
Den andra eller tredje. I början av månaden funkar.
-Den tredje funkar bättre. -Okej?
-Vi säger den tredje. -Den tredje.
Här kommer vi, Trampoland.
Hon avbröt mig hela tiden för att säga:
"Jag vill inte att du tror nåt om oss."
Då sa jag: "Sa jag inte redan att jag fattar?"
Men jag fortsatte inte, för det kändes som...
Jag tror inte att hon kan känna empati för andra.
Jag kan ha missuppfattat.
-Jag har väntat. -Jag åkte tidigt.
Jag är tio minuter tidig. Förlåt att du fått "vänta".
Jag är så hungrig.
-Var det Ginza? -Ja.
Åkte ni verkligen dit?
Jag fick välja en valfri middag som belöning för T-tröjan.
Jag sa "sushi på Ginza" på skoj, och vi gick.
Han tog mitt förslag.
Du är så upphetsad. Oj.
Så jobbigt.
-Är du okej? -Kära nån...
Onekligen jobbigt.
Jobbigt på en ny nivå.
-Det var en attack mot Hana. -Var det?
Emika kände sig besegrad efter deras förra konfrontation.
Efter deras middag, fick hon in en bra smäll.
Hon var upprymd över det, inte för att hon varit med Ryo.
Ska du inte se hur det är med henne?
Jag vet inte vad jag ska säga.
Det är tv och jag vet att det är utom min kontroll.
Jag kan inte minnas när jag senast kände mig så nere.
Tills nu...
...har jag klarat mig genom att prata med andra.
Jag kunde skratta och kämpa mig igenom det.
Att bo i huset är olidligt.
Jag skulle aldrig ha valt att komma hit.
Det finns mer i Emika än vad som syns på ytan.
Tidigare sa du
att du inte trodde hon kunde känna empati.
-Du sa så, visst? Det är raka motsatsen. -Ja.
Hon tänker för mycket. Hon känner sig ofta socialt bortkommen.
Det kanske inte verkar så,
men hon är mycket mer omtänksam än många jag känner.
Hon är bara inte så bra på att prata.
Jag förstår det
med tanke på att jag bott tillsammans med henne längre än dig.
Jag står fast vid det även med den insikten.
Om du vill stå upp för henne...
...gå och prata med henne.
Förlåt att jag ringer dig mitt i allt.
Ingen fara.
-Här, ta en ren. -Tack.
Vill du prata?
Det finns inget tvivel om att den som ser det avsnittet
genast skulle hata mig.
Jag förstod inte att det var så jag verkade.
Jag vet att det är mitt fel för att jag sa så där...
Att se det där avsnittet...
...ändrar inte min åsikt om dig.
Är det inte nog att vi...
Människorna närmast dig förstår vem du verkligen är.
Jag önskar jag kunde tro det och släppa de här känslorna.
Jag är så svag.
Du är känslig.
Men jag gillar det med dig.
Det var inte meningen att jag skulle vara med i programmet.
Jag tror inte att jag har tillräckligt med mod.
Det gör dig mänsklig och jag gillar det hos dig.
Om inte du var här...
...skulle jag ha det mycket svårare.
-Tack för att du är här. -Ingen orsak.
Det känns skönt att höra
att du inte tycker annorlunda om mig när du sett avsnittet.
Jag trodde du skulle hata mig.
Mina känslor är inte så ytliga...
...att det skulle få mig att ogilla dig.
Åh nej, klockan är 03.30 redan.
Vi borde lägga oss.
Tack så mycket.
Är du okej?
Ja, jag mår bättre.
Vill du kramas?
Varför?
-Det minskar på stress. -Gör det?
Varför...
Hon förstod inte hur hemska hennes kommentarer lät...
-Hon insåg det när... -...när hon hörde oss prata om det.
Hon tänker fel när hon tycker att hon inte hör hemma där.
-Sant. -Ja.
Det är ett av de bästa sätten att upptäcka vem man är.
-Det är en sällsynt möjlighet. -Man får se sig själv ur alla vinklar.
Jag tycker det är fantastiskt att hon får det här uppvaknandet.
Men glöm inte att bara en stund innan,
proklamerade hon för alla Terrace House-tittare
att Ryo bara klagade på disken och gjorde ingenting själv,
och att han bara var där av själviska orsaker.
Hon tänkte inte ens på intrycket hennes attityd gav
tills hon själv såg programmet? Kom igen.
Hon är bara dramatisk när det gäller hennes eget rykte.
Hur kan hon inte förvänta sig det efter att ha sagt så om Ryo?
Tittarna formar åsikter om det som sägs.
Hon började med att smutskasta Ryo.
Vad ska hon göra efter att ha sett det här?
Om man talar illa om folk, var beredd på bakslag.
Om det var jag...
Om jag ätit middag med Tupas och var kär i honom...
Om jag var i det sinnelaget
och min käresta ville ge mig en kram när jag snyftade,
då skulle jag acceptera det. Men det verkade som om hon inte ville.
Jag vet inte vad jag ska tro.
-Hon var ovanligt rationell. -Tycker du?
Han sa tre gånger "jag gillar dig" och hon reagerade knappt.
Sant.
Så omedveten att hon inte reagerade på det?
Jag har lagt märke till dåliga ovanor hos Tupas också.
Det fanns ingen orsak för honom
att ge Hana en uppläxning innan han pratade med Emika.
Det var löjligt.
-Den här situationen är svår att förstå. -Vad känner Tupas egentligen?
Jag oroar mig för vad Tupas tänker.
Han erkänner sina känslor,
men ändå vet vi inte hur han känner. Så ovanligt.
Han tog i med det sista "Jag gillar dig",
men hon svarade: "Åh nej, klockan är redan 03.30."
-God morgon. -God morgon. Är du sjuk?
-Det dröjer sig kvar. -Kommer det tillbaka?
Hur är det med dig?
Ja...
Jo.
Tack för att du stannade uppe sent med mig.
Inga problem.
Efter att jag såg det där avsnittet, satte jag mig själv i tittarnas perspektiv
och insåg hur oattraktiv min attityd var.
Jag vet att du sa att din åsikt om mig inte förändrats.
Men jag vet att det där var mina ärliga åsikter för tillfället.
Så jag ska tänka mer på vad jag gör och vill bättra mig.
Det är ovanligt att kunna se sig själv
så här klart och tydligt.
Jag skulle inte ha fått den möjligheten om det inte varit för Terrace House.
Även om det är kaos på mina sociala medier.
Det är totalt kaos...
Jag är väldigt tacksam för din vänlighet och att du fortsätter se mig
för den jag är, istället för att tro på vad du hör.
Jag vill jättegärna umgås mer med dig.
Men jag har bestämt mig för att åka.
Vänta, när?
Nån gång nästa vecka.
Jag vill träffa alla innan jag åker.
På riktigt?
Helt ärligt, så planerade jag att lämna huset
innan du och Vivi kom.
Det har bara gått en månad...
...sen vi lärde känna varandra.
För att säga sanningen...
...önskar jag att vi fått mer tid.
Jag tror... Jag gillar dig.
Inte "jag tror". Jag vet.
Jag vet det...
Jag har känslor för dig med.
Hur går vi vidare?
Vi kan väl planera en dejt.
En sista gång innan jag åker.
Jag kommer, utan tvekan.
Jag ska göra det på rätt sätt...
...och ärligt säga vad jag känner.
Ärligt? Tack.
Jag ser fram emot det.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis